Kom igen, vi har en motviktsslunga att bygga.
Jag är redo.
Vår sista säsong vore inte komplett om vi inte gav oss i kast med-
- vår främsta universallösning: mirakelmaterialet silvertejp.
Vi har byggt båtar. Fler än en.
- Broar. - Rätt otäckt.
- Vi har hängt från klippor. - Vi har lyft bilar.
Och vi hängde dig upp och ner. - Skoj för hela familjen.
Precis. Så frågan var: Vad bygger vi i ännu ett avsnitt om silvertejp?
- Vad har vi inte gjort än? - Vad kom vi fram till?
Vi ska testa om silvertejp kan ersätta ett bilbälte-
- och hur bra den håller i en olycka. Vi ska alltså krascha bilar.
Men först ska vi bygga ett krigsvapen-
- som användes då du var en liten rackarunge:
- En motviktsslunga. - Utmärkt.
Det ultimata silvertejpstestet. Jag har alltid velat bygga en sån.
Samma här. Det är nu eller aldrig. Nu sätter vi i gång.
Vår dödsstråle verkar inte funka. Jag står mitt i den och är inte död än.
När det gäller forntida krigsvapen...
...är "Mythbusters" 14-åriga historia...
Se upp!
...fulladdad med skoj och ammunition.
I avskedssäsongens silvertejpsfinal ger de sig inte bara i kast med-
- det mest invecklade medeltida vapnet nånsin.
De måste sätta ihop det med enbart sitt favoritmaterial.
Jag gillar det.
Men först lägger Adam tejpen åt sidan för att lista ut hur vapnet fungerar.
Nu ska vi prata om motviktsslungans beståndsdelar och hur de fungerar.
Huvuddelarna är ställningen, kastarmen och axeln.
Kastarmen har en tyngd i ena änden och en slunga i den andra.
Förhållandet mellan den långa och den korta delen av armen är 3,75:1.
Slungan ska vara lika lång som kastarmens långa del.
Gör man rätt kastar den här grejen längre än nåt annat medeltida vapen.
Det svåra blir att bygga en fullstor motviktsslunga-
-som bara hålls ihop med silvertejp.
Motvikten är motviktsslungans själ.
Mekanismen fungerar genom att tyngd- kraften får motvikten att falla ner.
I det tuffaste silvertejpstestet teamet nånsin genomfört-
-kommer motvikten att väga 340 kg-
- och ha ett kraftmoment på över 4000 newtonmeter.
Motviktsslungan är laddad. Nu ska vi se vad som händer.
Jag slungade den i golvet. Det är inte idealiskt.
Jag älskar att göra demonstrationsmodeller.
Jag träffade taket. Målet är alltså att hamna nånstans mittemellan.
Det är ofta då jag har som roligast i programmet.
Jag tror att den blev för kupformad.
Det finns inget bättre än att kunna lägga sina händer på nåt-
- även om man kommer att bygga det tio gånger större.
Den släppte inte. Varför släppte den inte?
En lite större mutter. En mycket större mutter.
Den långa delen av kastarmen står i relation till den korta delen.
Jösses! Okej.
Vikten på motvikten står i relation till vikten på laddningen.
Jag lär mig nåt. Det är det som är så spännande.
Allt det här påverkar längden på kasten och träffsäkerheten.
Det är det jag försöker avgöra här.
Efter flera timmars pillrande har Adam fått till mekaniken perfekt.
Jajamän.
Han avfyrar modellen med gott resultat.
Wow.
Jamie börjar jobba med konstruktionen-
- och listar ut hur han ska ersätta muttrar och bultar med silvertejp.
Jag tar det Adam lärde sig om funktionen-
- och fokuserar på konstruktionen och de krafter den utsätts för.
Vid svängtappen måste konstruktionen klara-
- ett kraftmoment på 4000 newtonmeter.
Det är mycket för några rullar tejp.
Mer tejp.
Triangelformen är bäst lämpad för de material vi har till hands.
Träets tryckhållfasthet tar största belastningen.
Konstruktionen hålls ihop tack vare tejpens elasticitet och vidhäftning.
Ett.
Tejpen är också perfekt till att tillverka rep och duk till slungan.
- Det här är bara tejp och trä. - Är det här bjälkarna?
- Ja. Allt är skalenligt. - Snyggt.
Jamies konstruktion var helt skalenlig - till och med bjälkarna.
Känn. Det är stabilt, men det är bara tejp.
Så 90 % av konstruktionsarbetet som vi måste göra ute på fältet-
-har han redan gjort här.
Jamies modell är inte bara skalenlig.
Det flög ända upp till loftet. Det är förbaskat bra.
Den sitter ihop med silvertejp och kastar ammunitionen-
-imponerande långt.
Men kan de omvandla sin motviktsslunga i leksaksformat-
-till ett fullskaligt krigsvapen?
Jag är jättenöjd. Där ute är det bara större trävirke-
-och mycket mer tejp. Det är allt.
Medan teamet förbereder begrundar Adam ett ovanligt pendlingsproblem.
Du står vid din bil på morgonen. En timmes rusningstrafik väntar.
En gnagare har gnagt igenom bilbältet.
- Vad gör du? - Jag gör ett av silvertejp.
Ja. Jo. Det är precis vad vi ska göra.
- Vi ska alltså krascha bilar? - Ja. Vi måste testa bilbältet...
- ...genom att krascha mer än en bil. - Jag gillar det.
Bilbälten av polyester har en brottgräns på över 40 megapascal-
-och räddar tusentals liv varje år.
Använd alltid bilbälte.
Men skulle silvertejp verkligen hålla vid en kollision i 40 km/h...
...eller tänjer den här myten för mycket på sanningen?
Jag är på landningsbanan på New Jerusalem Airport.
I dag ska vi krascha bilar-
- för att se om silvertejp kan rädda ens liv.
Lugnet före stormen.
Liksom explosioner har bilkrascher varit en av våra specialiteter.
Vi har kört in i bilar med långtradare.
Vi har kraschat bilar på professionella anläggningar.
Vi har till och med kört in bilar i väghinder av silvertejp.
Ja!
I dag prövar vi nåt nytt.
Våra bilar ska krocka med ett par enorma fraktcontainrar-
- med fastsvetsade stålplåtar längst fram.
Det är det ultimata testet av tejpens draghållfasthet.
Klarar den stötkraften vid en dödlig bilkrasch?
Åh, klumpar.
För att ta reda på det använder teamet sin krockdocka-
-till det den är avsedd för.
Buster ska köra in den här bilen i våra vägplåtar.
Problemet är att Buster inte har nån hjärna. Han kan inte köra.
Lösningen är en välbekant Mythbuster-metod:
Ett självstyrande bogsersystem.
Det här skiljer sig inte mycket från ett vanligt styrsystem.
När man vrider på ratten rör man båda hjulen fram och tillbaka.
Vi har bara fäst en längre stång vid dem.
Fäster vi en kabel i mitten får den hjulen att svänga dit vi drar den.
Steg 1 är avklarat. Den är redo att köra på egen hand.
För att hjälpa Jamie testa bogsersystemet-
- ställer "Mythbusters" första krockdocka upp.
Jamie! Vad fasiken var det där?
Förra gången jag satt i en förarlös bil slutade det illa.
- Men många års övning... - Titta, mamma. Jag släppte ratten.
...ger färre nedkörda stängsel.
Det ser bra ut.
Nästa steg är att ta bort bilrutorna. - Det där blir bra.
Myt: Bilrutor är väldigt sköra.
Krossad.
Kolla. Det här är en slägga. Ingenting händer.
Det är löjligt.
Okej.
- Vi skär upp ett nytt soltak... - Det är precis som en sardinburk.
...så att vi kan se vad som händer inne i bilen.
Jajamän!
Kom till Adams och Jamies bilplåtsslageri.
Snygg mustasch.
Steg 3 är att sätta Buster och en passagerare i bilen.
Jajamän. Kom ihåg: Det viktigaste vid en olycka är att ha rena underkläder.
Varför två krockdockor? Föraren får ett bälte av silvertejp-
- och passageraren får ett vanligt bälte så att man kan jämföra.
Steg 4 är att byta ut Busters bilbälte mot silvertejp.
Nu ska vi se hur mycket silvertejp som får plats.
Nu är det fyra lager. Det får fortfarande plats.
Åtta lager silvertejp. Det får fortfarande plats. Två till.
Det här är tio lager silvertejp.
Nej. Nio lager silvertejp. Nu så. Nio lager ska det vara.
Vi är framme vid historiens kärna:
Att ett trasigt bilbälte i nödfall kan ersättas med silvertejp.
Utmärkt.
Oj, då.
Va? Jag måste ta bort några lager för att kunna dra det genom övre fästet.
Det improviserade bilbältet består av sex till nio lager silvertejp.
Dags att sätta fast det.
Längst ner knyter jag bara ihop det med det här bilbältet.
När vi gjorde bron testade vi tejpens draghållfasthet. Brottgränsen låg på:
462 kilopascal. Per lager.
Busters bälte har då en brottgräns på cirka 2770 kilopascal vid axeln-
- och en brottgräns på cirka 4160 kilopascal vid midjan.
Det tjockast möjliga silvertejpsbältet är redo för action.
Men hur ska man kunna jämföra krockdockornas skador efter kraschen?
Accelerometrarna mäter de g-krafter de här krockdockorna utsätts för.
Vi ser om det finns nån skillnad mellan dem.
Ni undrar kanske vad en accelerometer är.
Den här lilla kuben är en ytterst känslig elektronisk utrustning-
- som känner av om den rör sig i riktning x, y eller z-
- och hur snabbt och med hur mycket kraft den rör sig.
Det är precis de data man behöver för att veta vad som händer i en bil-
-och inuti en kropp vid en bilolycka.
Nästa steg är att göra klart bogsersystemet.
Landningsbanan är ett fint ställe att lägga en kabel på.
Så där ja. Nu kan den här bli ett soffbord i ett studentrum.
De mäter upp och markerar det avstånd som krävs-
- för att bilen ska komma upp i 40 km/h.
Det är 90 m.
Sen sätter de fast säkerhetsvajern.
Vi vill inte slita loss bakänden på bilen eller slita av vajern.
Eftersom det handlar om silvertejp så tänker jag använda silvertejp.
Så där ja.
Jag får se kraschen från den häftigaste positionen:
4,5 m ovanför kraschen i den här skyliften. Nu kliver jag i.
Det sista steget är att få bilen att krocka med containrarna i 40 km/h-
- och ta reda på om silvertejp kan rädda liv-
- lika effektivt som ett riktigt bilbälte.
Dags att kvadda en bil.
Jag är redo att köra. Börja nedräkningen.
Krocktest med silvertejpsbälte i 40 km/h-
-om tre, två, ett! Kör!
Där är han.
Strax i den här avskedssäsongen...
Adam och Jamie är sammanlagt över 104 år gamla.
Teamet påbörjar sitt största bygge nånsin-
- och Buster pressar silvertejpen till dess yttersta.
Det är vackert.
Lugn. Det här gör inte ont.
Adam och Jamie tar en sista nostalgitripp med silvertejpen.
Det är på riktigt.
De har testat många användningsområden-
- för den här mirakulösa universallösningen.
Snyggt jobbat, sir.
Myterna har bevisats, bedömts som möjliga eller bekräftats 21 gånger.
Buster hoppas att det imponerande rekordet fortsätter.
Myten är att silvertejp kan rädda ens liv vid en bilolycka:
Om bilbältet går sönder lär man kunna ersätta det med silvertejp...
Krocktest med silvertejpsbälte i 40 km/h.
...så att det hjälper en att överleva en bilolycka.
En långsam start.
Här kommer den. Här kommer den.
Det är vackert.
Den träffade många saker.
Ja, den rörde på sig lite.
Det var nära att sluta i katastrof.
- Vad hände? - Den vek av åt höger.
Den träffade bara höger container, som knuffades 30 cm bakåt.
Den knuffades tillräckligt långt för att stöta till skyliften.
Skyliften blev skakad, och Adam blev rörd.
Bilbältet, då? Det tjockaste som kunde göras av silvertejp.
Räddade det Buster?
Silvertejpsbältet gick av. Det är nio lager utom vid axeln, där det är sex-
-men det var där det gick av.
Vi har häftiga data från accelerometrarna i krockdockorna.
Passagerarens huvud utsattes för 30 g och kroppen utsattes för 50 g.
Han kan vara skadad, men han kan ha klarat sig.
Killen med silvertejpsbältet är en helt annan historia.
Såväl huvudet som kroppen utsattes för över 130 g. Han är död.
Den traditionella bältesmodellen fungerade inte.
Liksom Buster är myten krossad.
Det betyder att det är dags att trappa upp.
Om silvertejpen ska rädda liv vid en bilolycka krävs mer än ett bälte.
Vår avskedsturné för silvertejp är inte död och begraven än.
Att ett bilbälte av silvertejp inte fungerar-
- betyder inte att silvertejp inte kan göra nytta. Vi har fler idéer.
Medan Buster väntar på ännu en potentiellt dödlig bilkrasch-
- fortsätter killarna arbetet med motviktsslungan.
Det är en accelerator. Hög vikt byts ut mot 3,75 gånger fallhastigheten.
Med slungan får man även lite centrifugalkraft som en extra bonus.
För att göra verklighet av prototypen...
Det här är ett perfekt slagfält för en motviktsslunga.
...försöker de sig på programmets största silvertejpsmontering nånsin.
Det finns kanske purister som tänker: "Silvertejp? Det är ju mest trä."
Jag vill påminna er om att vår första silvertejpssegelbåt-
-hade en stålstomme.
När vi flydde från den öde ön i den 6 m långa utriggade kanoten-
-ingick även bambu i konstruktionen.
I det här fallet är furuvirket vårt konstruktionselement-
- men silvertejp är det enda som håller ihop allt.
Inga skruvar, ingenting. Bara silvertejp.
Den här kapningslistan är den här i sex gånger större skala.
Första kapningen.
Jag använder samma virkeslängder. Det här är vår ritning.
När allt virke har kapats börjar man bygga-
- de fyra trianglar som ställningen består av.
De följer 3D-ritningen till punkt och pricka.
Den största utmaningen är att se till att jättepusslet håller ihop.
De får gissa sig till hur mycket som behövs. Deras strategi är enkel.
- 10 varv. - För att vara på den säkra sidan...
...använder de så mycket silvertejp som möjligt.
Den här biten i mitten fyller huvudfunktionen i konstruktionen.
Jag ser fram emot att se den kasta.
Kastarmens vikt tynger ner det området-
- och all belastning läggs på mittendelen.
Som egyptier.
Utan tejpen rasar allt samman.
- Kan jag få en till rulle? - För att hålla allt på plats...
...använder de tejpen i alla dess former.
Vårt silvertejpsrep är tillverkat av sju silvertejpssträngar-
-som har tvinnats ihop.
En person kan lätt hänga i det, som i ett klätterrep.
Här ger det oss möjligheten att knyta det-
- och vrida det. Vi vill ju inte att den här rör sig så mycket.
Tejpen greppar, men den klämmer inte ihop.
Vi vill ha nåt som klämmer ihop. Det här ger oss det vi vill ha.
Jag älskar att rent fysiskt försöka förstå alla krafter man handskas med.
Kraften kommer hitåt. Då vill den hoppa ur.
Så den svaga punkten är precis här.
Det är där saker och ting kan gå snett och kan hoppa ur.
Den ska ingenstans.
Jag njuter av att tänka igenom anordningen-
- och all tyngd och kraft och kraftmoment den utsätts för.
TEJPÅTGÅNG: 20 RULLAR
Tre, två, ett, lyft. Så där ja. Akta fötterna. Lägg ner den.
När de första två trianglarna är hopsatta-
-och ställs på plats-
- så inser man omfattningen av det här bygget.
Det här är det tyngsta vi har gjort av silvertejp.
Fortsätt. Bra.
När den andra ställningen är på plats är det ännu mer imponerande.
TEJPÅTGÅNG: 42 RULLAR
Men kommer det att stå pall för kraften-
- hos ett medeltida krigsvapen i naturlig skala?
Jag är själv nyfiken.
Det är dags att gå vidare till axeln och kastarmen-
- som fyller huvudfunktionen på en motviktsslunga.
Belastningen på den fogen är enorm.
Tekniken för att hålla maskinens rörliga delar på plats är avgörande.
Energiöverföringen och kraftmomentet vid svängningen blir enorm.
Nyckeln till framgång är tejpens förmåga att hålla ihop allt...
...den mjuka rotationen hos den rundade axeln...
Den här skarvyxan har jag gjort själv.
...och slungan.
Medan Jamie jobbar på axeln börjar jag jobba på korgen.
Det här är gungan som slungar.
Jag ska göra den av silvertejp och silvertejpsrep.
Motviktsslungans energi sprids till laddningen och måste kasta den.
Så den här korgen måste vara väldigt, väldigt, väldigt robust.
Silvertejp är särskilt fantastiskt-
- om man vill göra väldigt stark väv och starka presenningar.
Särskilt om man sätter en sida uppåt och sen sätter en sida nedåt ovanpå.
TEJPÅTGÅNG: 48 RULLAR
Slungan är ordentligt hopsatt och axeln är rundad och redo att rotera.
Dags att fästa dem vid kastarmen.
- Får du in den? - Ja. Den passar fint.
Här utsätts motviktsslungan för mest påfrestningar.
För att hålla ihop den fortsätter killarna med sin silvertejpstaktik.
- En massa silvertejp. - Är man osäker, tejpa igen.
Ska man bygga en motviktsslunga behöver man en stor vikt.
Motvikten. Motviktsslungans maskinrum.
Den måste fästas ordentligt-
- så att den kan lyftas och släppas upprepade gånger.
Vi har två saker att oroa oss för.
Det ena är tejpens elasticitet. Den töjs ut.
Det andra är chockbelastning.
Jajamän.
När den här motorn börjar studsa omkring då den släpps ner-
- så kommer den att väga flera gånger sin egen vikt.
Det faktum att det inte finns en enda spik eller skruv innebär en risk.
Det är rena gissningen om det kommer att funka.
Med ett inte helt idealiskt material att jobba med...
Flera av linorna har gått av. Jag behöver fler såna här än jag trodde.
...ökar frustrationen.
- Den glider inte alls. - Nej. Vad fasen?
De här är för långa.
Om vi belastar den kommer den att töjas ut.
Det sägs att ingen plan överlever det första genomförandet.
Problemet är då att den här kan vridas mot dem.
Det är det som händer här.
Till slut, med vikten fördelad på ytterligare åtta rep-
- tror de att de har en fungerande lösning.
Men kommer det att hålla?
- Det här kanske faktiskt blir av. - Till slut, efter 73 rullar...
...lyfter den.
Men då dagsljuset dör bort återvänder vi till bilbältescentralen.
Här får silvertejpen bära eller brista.
Tejpen består av ett lager polyeten, ett lager väv och häftämne.
Jag är redo.
Tillverkarna vill att man ska kunna riva av den så här. Det är praktiskt.
- Det gör den också svag. - Det är vackert.
Han är död. D.v.s. om man inte använder den rätt.
Häftämnet gör att den fäster överallt och den samlade draghållfastheten-
- kan vara stark nog för att åstadkomma fantastiska saker.
Blir den stark nog att hålla fast Buster i en bilkrasch?
Det återstår att se.
I strid med myten var den inte stark nog för att användas som bilbälte.
Men Buster och hans kompanjon är redo för andra tagningen.
Ett krocktest avklarat. Ett trasigt bälte.
Men det här är bara ett sätt att hålla Buster trygg med silvertejp.
Jag ska just testa ett annat sätt.
Det ryms bara nio lager i bältes- fästet. Den modellen går helt bort.
Nu tejpar jag fast föraren vid sätet. Vi kan kalla det ett "kroppsbälte".
Två kontaktpunkter - över bröstkorgen och bäckenet. Minst arton lager.
Jag är inte övertygad om att sätets infästningar är tillräckligt starka-
- så jag fäster föraren vid karossen också.
Håller det här vår förare på plats vid en bilolycka?
Jag är inte så säker, men vi kan bara få reda på det om vi testar.
Jag är medveten om att ni kan ha sett såna här scener...
...och tror att jag inte bryr mig om Buster...
...och att jag roas av att se honom bli skadad.
Snyggt jobbat, Buster! Snyggt jobbat!
Men skulle nån som struntar i Buster gå så här långt för att skydda honom?
Mr Hyneman, är ni redo? Jag räknar ner.
Det ultimata krocktestet med silvertejpsbälte i 40 km/h börjar-
-om tre, två, ett. Kör.
Bilen är i rörelse. Det är bra.
Jag hör kabeln åka genom hållaren.
Det här ser ut att gå som smort. Nu gäller det.
Fantastiskt! Det ser ut som om Buster kan ha överlevt.
Han såg inte ut att slå i ratten.
Sanningens ögonblick.
Ja! Han klarade sig. Herregud, det gick av.
Wow! Det gick av över magen men inte över bröstkorgen.
Det är enorma krafter.
Än en gång totalkvaddade vi bilen. Silvertejpen höll Buster på plats.
Nu måste vi titta på alla data och se om han skulle ha överlevt.
Vi tittar på g-krafterna som dockorna utsattes för i första kraschen.
Passageraren med bilbälte överlever och Buster dör.
Nu tittar vi på passageraren i andra kraschen.
De siffrorna är som väntat nästan identiska med första kraschen.
Nu tittar vi på Busters siffror. Där bekräftar accelerometrarna-
- att silvertejpen räddade Busters liv i den bilolyckan.
Det är rätt fantastiskt. Sån är silvertejpen.
Men den här långdragna historien om tejpen är långt ifrån över.
För att bevisa krocksäkerheten krävs det mer fart.
I det sista testet höjer vi insatsen. Bilen ska köra i 65 km/h.
Det är standard inom den här branschen.
Det låter inte så mycket. Det är bara 25 km snabbare i timmen.
Men formeln kraft = massa x acceleration innebär-
-att stötkraften fördubblas.
Det innebär en enorm skillnad för Buster och bilbältet.
Förra gången placerade jag bältena som två band.
Det första misslyckades helt. Det andra misslyckades till 85 %.
Jag tänker inte göra om det misstaget.
Ja, den här gången tejpar Adam hela överkroppen.
På grund av den ökade kollisions- energin använder han 40 lager.
Det är mer än dubbelt så mycket som förra gången.
- Jag tror att det räcker. - Jag är inte så säker på det.
Där åker Buster och Buster för att riskera liv och plastlem-
-för vetenskapen.
Jag blir lite tårögd.
Jag räknar ner.
Krocktest med silvertejpsbälte i 65 km/h-
-om tre... två... ett.
Kör.
Jamie rör på sig.
Kabeln spänns. Bilen rör på sig.
Jamie gasar lite.
Åh, jösses. Det här är spännande.
65 km/h. Kom igen!
En fullträff! Vackert! Vårt väghinder stod kvar. Bilen är kvaddad.
Det ser inte ut som om vi hade sönder nåt. Vi tar en titt.
Jösses.
- Silvertejpen höll. - Det ser ut som om den höll.
- Han slog inte i ratten. - Och kollisionen var kraftigare.
Här krävdes dubbelt så mycket kraft för att hindra Buster från-
-att flyga genom vindrutan.
Och silvertejpen höll. Det är fantastiska nyheter för myten.
Men inte enligt accelerometrarna.
Busters silvertejpsbälte höll vid en kollision i 65 km/h.
Ett mirakelmaterial. Så borde alla köra runt med silvertejpsbälten?
Nej.
Ett bilbälte ger efter lite grann vid en bilolycka-
- så att man kan röra sig lite. Det bidrar till att hålla en vid liv.
Tyvärr tejpade jag fast Buster för hårt vid sätet och bilen.
En stor del av kraften överfördes direkt till Busters överkropp.
Tyvärr måste vi säga att Buster är stendöd.
Ja, silvertejpen fungerade för bra.
Den gav inte efter och när det tog tvärstopp slutade det i katastrof.
Trots dess mångsidighet kan det inte efterlikna ett riktigt bilbälte.
På tal om det. Kontrollbältet visade sig vara defekt.
Där slog kontrolldockan i huvudet.
Olyckligtvis höll inte bilbältet och han utsattes för 475 g-
-vilket är dödligt.
Det visar att även en kollision i 65 km/h dödar en utan bälte.
Oväntat nog funkade silvertejpen, men den dödade honom ändå.
Vi borde ha gjort krockkuddar av silvertejp.
KROSSAD
I den här avskedssäsongen har silvertejpen en sista chans till ära.
För närvarande har vi nästan 1200 kg furubrädor-
-och 78 rullar silvertejp.
Ställningarna är uppställda och axeln är på plats.
Det fungerar jättebra.
Ett motorblock på 340 kg har också hängts upp.
- Varför skulle inte det här fungera? - Lugnt och försiktigt.
- Det enda som återstår... - Den böjer sig, men den bryts inte.
Läskigt värre.
...är att sätta fast slungan och testa den här grejen.
Lite till, lite till. 2,5 cm till. Den är fasthakad.
Jag har aldrig byggt ett så mäktigt krigsvapen förut.
Släpp sakta taget och backa undan. Den här kan brytas av.
Ju närmare vi kommer, desto läskigare blir det.
Jag börjar bli väldigt exalterad. Märks det?
Motviktsslungan är redo att avfyras. Det här är silvertejpsbygget-
- som toppar alla silvertejpsbyggen i storlek, komplexitet-
-och ren och skär ambition.
- Allt som återstår är att avfyra den. - Ladda den.
Först testar de med den mest medeltida ammunitionen:
En melon.
Oj, oj, oj. Jag gillar inte att vara här.
Okej. Den är laddad.
Är du redo? Nu kör vi.
Säkerhetssprinten är borta. Vi ställer oss på tryggt avstånd.
Första skottet med motviktsslungan-
-om tre... två... ett.
Ja!
Rädslan för ett katastrofalt fiasko försvinner...
Den rörde sig så varsamt.
...då motviktsslungan elegant och obesvärat slungar vattenmelonen.
- Den flög en bra bit. - Det gjorde den.
52 m.
Det är en lyckad avfyrning av en silvertejpsslunga.
Och ingenting föll isär.
- Vid närmare inspektion... - Vi förlorade en lina.
- ...syntes påfrestningen på tejpen. - Där.
Men på det hela taget var testskjutningen lyckad.
- Strax... - Silvertejpsslunga! Fasans eldklot!
Valet av ammunition blir en aning mer medeltida.
För sista gången ger killarna sig i kast med silvertejp.
För att testa motviktsslungan ordentligt-
- måste de bevisa att den är fullt funktionsduglig-
- och kapabel att servera en cocktail av död och ödeläggelse.
Vi är väldigt nöjda med motvikts- slungan, och jag älskar silvertejp-
- men det är inget idealiskt material att bygga en motviktsslunga med.
Den är redo att avfyras. Kan du ladda den?
Den här maskinen är farlig till och med när den står stilla...
...och när vi lägger till en brinnande molotovcocktail...
Jamie, är du redo? Då kör vi. Jag drar ut säkerhetssprinten.
...ökar farlighetsgraden exponentiellt.
Därför har jag på mig en skyddsdräkt.
Nu tänder jag på.
Jag kommer att tända molotovcocktailen-
- men jag kommer även att släcka sånt som brinner.
Tänt var det här.
Sånt vi inte vill ska brinna, alltså.
Är det grejer som vi vill ska brinna så hämtar vi marshmallows.
Okej. Silvertejpsslunga! Fasans eldklot-
-om tre... två... ett!
- Jajamän! - Ja!
Det där var bra.
Ett medeltida vapen som hålls ihop med silvertejp-
- sprider eld och förödelse. Det måste vara första gången i världshistorien.
Nu behöver vi nåt att bränna ner till grunden.
Nu kan vi använda motviktsslungan till att träffa nåt.
Elden var aldrig ett självändamål.
Vår avsikt var hela tiden att tända eld på nåt.
- Vi bär den hit bort. - Perfekt.
Det är ett krigsvapen. Vi måste förstöra nåt med det.
Gissa om vi hittade nåt roligt att förstöra.
Jajamän!
Mitt team har inte berättat hur den ser ut, men det är inte en borg.
Jajamän. Vad tusan är det här för grej?
Wow. Det är nån sorts jättekana.
Vad fasiken?
Är det möjligt att vi har en upplåsbar jättehaj?
Det är lite slumpartat, men den förtjänar definitivt att förstöras.
Om ett par minuter får vi svar på frågan:
Är en silvertejpsslunga ett fungerande krigsvapen?
Nu tänder jag på. Nu så.
Kan den verkligen oskadliggöra en måltavla?
Tänt var det här.
Om ett ögonblick får vi veta hur bra den fungerar som krigsvapen.
Nu så. Silvertejpsslunga! Det sista krigshetsande skottet-
-om tre... två... ett!
Dra!
- Ja! - Så där ja!
Ja!
Vi träffade den! Den brinner!
Hon brinner!
- Oj. Den brinner upp fort. - Jajamän.
Det är den sista uppblåsbara hajen som... med oss.
Det är faktiskt rätt imponerande. Här har vi över tusen kilo trä-
- en kastarm som väger hundratals kilo i våldsam rörelse-
-och ett motorblock.
Ändå finns det inte en enda skruv eller bult.
Den här maskinen hålls ihop med enbart tejp.
- Bästa dagen nånsin! - Den är nästintill perfekt...
Bra jobbat, sir.
...och det finns inget mer dramatiskt sätt att visa...
...hur stark enkel tejp kan vara om man använder den på rätt sätt.
"Mythbusters" har utfört många underverk-
-med det här mirakelmaterialet.
Men med det här monstruösa medeltida vapnet har de tänjt silvertejpen-
- till dess allra yttersta. Vilken fantastiskt avslutning.
BEKRÄFTAD
Översättning: J. Lidberg www.btistudios.com